Bet vis tiek susipyko, mat vienas jų labiau mėgsta šunis, o kitas - kates.
Anicetas aiškino, kad Klaipėdoje kur kas daugiau šunų nei kačių, nes jie žmogui naudingesni, gali apginti, o katės tik veliasi po kojomis.
- Anicetai, ar tu skaičiavai, kiek šunų yra mūsų mieste, kad taip sakai?
- Nereikia man skaičiuoti, plika akimi matyti.
- O aš matau, kad kačių daugiau, nes žmonės jas labiau myli. Jos gydo atsiguldamos žmogui ant skaudamos vietos. Katę ir vieną gali palikti kelioms dienoms, kai nori kur nors išvažiuoti, nereikia vedžioti bet kokiu oru.
- O kur tu, Anuprai, važiuoji, kad tau svarbu, jog galėtum gyvūną palikti.
- Kas kad dabar nevažiuoju, bet gali tekti važiuoti. O tu, jeigu turėtum šunį, juk nelakstytum paskui jį ir nerinktum jo...
- O tu blusomis nuo tų katinų aptektum.
Ilgai dar pykosi kaimynai ir išsiskyrė kaip priešai, nors ir nepolitikavo. Kas galėtų suskaičiuoti, kiek uostamiestyje yra šunų ir kiek kačių, kad kaimynai nesipyktų?
Humoristinio žanro rubrikos „Bulvaras“ neturintiems fantazijos ir humoro jausmo skaityti nerekomenduojama.
Rašyti komentarą